Помогни ми!
Отдръпни се, Мумей.
Младият господар е тук.
Слушам.
Идва насам!
Юкина! - Влизам в аварийната линия!
Прицели се!
Огън!
ЖЕЛЯЗНАТА КРЕПОСТ НА МЪРТВИТЕ
Продуцент ДЖОРДЖ УАДА
Ролите озвучават САЯКА СЕНБОНГИ
ТАСУКУ ХАТАНАКА
КАДЖИ ЮКИ
Художник КЬОДЖИ АСАНО
Участват още МАЯ УЧИДА
МАРИЯ ИСЕ ТОШИКИ МАСУДА
РЬОТА ОСАКА и др.
Музика ХИРОЮКИ САВАНО
Тонрежисьор МАСАФУМИ МИМА
Анимационно студио WIT STUDIO
Режисьор ТЕЦУРО АРАКИ
Шести епизод СНОП СВЕТЛИНА
Мумей!
Будна ли си?
Икома... добре ли си?
Да, извадих късмет.
Боли ли?
Да.
Дръж се.
По дяволите, как се подредихме така?
Хайде, кажи го. Аз съм виновна за всичко.
Така е.
Планът пропадна заради теб.
Но и аз постъпих глупаво.
Когато те видях да падаш, изпуснах управлението на крана.
И двамата сме идиоти.
Сигурно всички ни мразят.
Затова не бива да умираме тук. Трябва да оправим нещата.
Ще се измъкнем!
Мумей!
Не можем ли да обърнем?
Изключено е да минем покрай това чудовище.
Защо не се изтеглим към прохода Наги?
Няма да наберем достатъчно скорост. Тръгне ли след нас, ще ни настигне.
Точно сега немрящите са разпилени. Може и да успеем да си пробием път.
Кулата е наполовина вдигната.
Ще понесем щети при удара, но има шанс да преминем.
Рискът си заслужава.
Това значи ли, че ще изоставим Икома и Мумей?
Разбира се!
Сам каза, че немъртвата е нападнала, без изобщо да помисли!
Тя провокира немрящите и разбуди черния смог!
А пък другият изостави задачата си по средата!
Сами си го докараха! - Това е прекалено.
Така е.
Този смог е твърде опасен, за да го пренебрегваме.
Трябва да има и по-добър начин.
Мамка му.
Остави ме.
Само силните оцеляват.
Слабите просто си отиват.
В това няма смисъл.
Тогава кога слабите ще станат силни?
Казах ти да ме оставиш.
Не ми трябва помощта ти.
Още по-малко искам точно ти да ме спасяваш.
Значи предпочиташ да те зарежа така?
Нямах това предвид.
Ще намеря начин да се справя и сама.
По-рано допуснах грешка. Това е всичко.
Ще се измъкна оттук...
и ще убия немрящите.
Досега не са успявали да ме ухапят нито веднъж.
Аз не съм...
Не съм слаба!
По дяволите!
Чуваш ли се изобщо? В момента си напълно безпомощна.
Не можеш дори да помръднеш.
Не съм слаба. - Ама си.
Не съм!
Не! - Мумей!
Превръщам се в немряща! Наистина ли е време?
Но аз не съм слаба!
Не искам да се превръщам!
Взех малко за всеки случай. Добре че не я изгубих.
Отпусни се.
Просто си била гладна.
В това ли се превръщаме, ако огладнеем прекалено?
Не знам.
Но... всички в отряда ми се превърнаха в немрящи.
Ще те издърпам после.
Първо ще се погрижа за тях. - Недей, твърде много са!
Няма да се справиш... - Мълчи.
За това, което каза одеве... Ние наистина сме слаби.
Но това не означава,
че трябва да легнем и да дочакаме края.
Ето ме! Елате ми!
Бягайте! - Идват насам!
Към железниците!
Ухапали са ви, нали?
Какво правите?! - Един от вас вече се превърна!
Това значи, че всички сте немрящи! - Недей!
Немрящите...
... да излязат отпред!
Излезте отпред!
Мамо!
Не! Не!
Не!
Открих я! Насам!
Добре, дърпайте!
Дърпайте!
Къде съм? - В тунел под земята.
Добре че те открихме. След малко ще те превържем.
Къде е той? - Икома ли?
Още не сме...
Погледни това. Икома ли го е направил?
Сигурно се шегуваш.
Всички са простреляни с един изстрел.
Само бойните патрони могат да го направят.
Икома!
Боли...
Стига ме бута.
Тези гадини ме наядоха чак до стомаха.
Но как...
Ние сме слаби.
И все пак оцеляхме?
Въпреки че сме слаби?
Още ли дъвчеш това?
Всичко ме боли и не ми е до философии.
Мамка му.
Можеш ли да вървиш? - Да.
Тук е опасно! Да се връщаме!
Какво е това? - Слята колония.
Познато ли ти е? - Разговорите после!
Идва!
По-живо!
Какво прави сега?
Поглъща ги. - Немрящите ли?
Да, чувала съм, че са ненаситни.
Не правят разлика между хора и немрящи. Поглъщат всичко.
Нарече го слята колония. - И аз виждам такава за пръв път.
Можем ли да я надвием?
Защо според теб се върнахме за това оръдие Т-48?
Вие...
Съжалявам. Върнахте се за нас, въпреки че ние забъркахме тази каша.
Вие бяхте просто бонус.
Върнахме се само защото си спомних за това бебче.
Така че се хващайте в работа.
Разбрано.
Да уцелим сърцето? - Аха.
Само така може да я унищожите.
Един конкретен немрящ е формирал сърцето й.
Значи ще използваме оръдието.
Няма да стане.
Сърцето ще е защитено от твърде много немрящи.
Какво ще правим тогава? - Ако стреляме с оръдието,
тялото ще се разпилее и ще разкрие сърцето.
В този момент ще ударим.
Разбрано.
Остави това на нас.
Ти остани тук и си почини.
Аз ще унищожа сърцето.
Сигурна ли си?
Достатъчно си починах.
Пък и не мога да разчитам на вас. Така че просто ще запретна ръкави.
Добре се справи.
Съжалявам.
За това, което казах одеве.
Отивам да размажа онази грамада отвън.
Ще можеш ли?
Доверете се на своя защитник.
Идва и е по-голяма от преди! - Потегляме!
Такуми, готово ли е оръдието? - Свързваме го с котела.
Сузуки, давай! - Добре!
Готово! - Завъртам го!
Успех!
Шишко, изчакай да се приближи!
Какво? Да го изчакам ли?
Задава се!
Изчакай...
Избърза!
Гледай си работата! За пръв път ми е!
Немрящи! - Защитете оръдието!
Ще използвам меча, който направи.
Ако умреш, вината не е в него.
Много смешно.
Напред!
Проклятие! Господарке Аяме!
Настига ни! Трябва да ускорим!
Юкина. - Спирам ограничителя за налягане.
Не се покачва?
Сукари, чуваш ли ме? - Какво има?
Нещо е блокирало скоростния вал и не получавам налягане.
Това не беше ли от обратната страна на разпределителния механизъм?
Да. И най-лекото докосване може да ти откъсне ръката.
Внимавай.
Днес не ми е ден.
Т-48 - в готовност!
Този път не бъркай, шишко.
Няма!
Такуми, стреляй! - Побързай!
Още не...
Успях! - Добра работа, Сукари!
Сега!
Успя ли?
Мумей!
Влизайте вътре!
Движим се твърде бързо!
Всички да застанат от дясната страна!
Има опасност от дерайлиране!
Бутайте!
Превод и субтитри: Ragnos
Eastern Spirit ® 2016 www.easternspirit.org